Članek
Objavljeno Aug 23, 2021
![](https://uploads.publishwall.si/imgsmedium_2/2021/08/23/publishwall_resized_1629728219_9105577.jpg)
Cilj resnične neodvisnosti: ohraniti misel, da bi združena Evropa postala neodvisna sila v svetu ...
"Evropska unija kot nastajajoča velesila" - Wikipedia ima o tem cel članek. Na papirju je to: prebivalstvo, gospodarska moč, potencialna vojaška moč, intelektualna moč in vse ostalo, kar je potrebno, da postanemo pomemben neodvisni akter na svetovnem prizorišču - popolnoma enak kateri koli drugi veliki sili. Razen ... da tega ni. Zakaj ni? Zakaj je EU sledila vodstvu Washingtona in sankcionirala Rusijo? Sankcije so jo vsekakor stale več kot ZDA in verjetno več kot Rusijo; Washington pa nikoli ne sankcionira ruskih raketnih motorjev ali ruske nafte. Zakaj ga Evropejci pridno pogoltnejo? Mnogi od njih so sledili Washingtonu v Afganistan in druge katastrofalne vojaške dogodivščine za nagrado pa dobili neuspeh in krizo. Vsaj našli bi voljo, da bi se nehali pretvarjati, da je Guaido res predsednik Venezuele, vendar se na Belorusijo zgrinjajo pod poveljstvom Washingtona. Zakaj? Ker na geopolitičnem odru ni nekakšna "velesila", EU zelo dobro počne, kar ji je povedal Washington. Občasno pride do upora - Nemčije in Severnega toka 2 -, potem pa poslušno pošiljanje vojaške ladje na misijo FON, da bi se ugodilo Washingtonu. V upanju, da bodo stroške znižali s poskusom pomiriti Peking. So to dejanja neodvisne države, ki se spoštuje? Kaj je treba storiti?
Ko se država pridruži EU, se podpiše celoten paket. Ne samo diktatu birokracije v Bruslju, ampak vedno metastazirajočemu svežnju "človekovih pravic". Uporabljam narekovaje, ker se zdi, da v teh dneh človekove pravice na Zahodu ne zadevajo nič drugega kot tisto, kar je Monty Python imenoval "vaši poredni deli"; Assangea nikoli ne omenjamo in tudi Jemen ne. Obsedenost LGBTQIA+ nekaterim članom slabo stoji. Proti njim je mobiliziran celoten besednjak - zmagovita stranka Poljske je "desnica" in "populist". Epiteti, ki ne ustrezajo madžarskemu "mehkemu fašizmu":
Madžarska je opozorilo, kaj bi se lahko zgodilo, če bi bilo neusmiljenemu populistu proti manjšinam, ki ga podpira velika politična stranka, dovoljeno, da nenadzorovano vlada.
Tu se brani madžarski Orbán. Toda njegov greh je tako velik, da nekateri pravijo, da bi bilo treba Madžarsko izključiti iz EU. Morda tudi Poljsko.
Namesto umirjene in harmonične Evrope toskanskih vil, provansalskih trgov, nemške opere in bavarskih pivnic smo priča grozljivim razkolom glede migracij, gospodarske stagnacije in začetnih gibanj neodvisnosti. In grenka resnica je, da na Madžarskem, Češkem in Poljskem, in seveda tudi v Sloveniji zdaj krepko delujejo proti Bruslju, proti migrantom in proti establišmentu, vse bolj jezni ljudje teh narodov pa so prepričani, da jih obravnavajo kot drugorazredne državljane. .
Madžarska in Poljska nista prišli izpod diktata Moskve, da bi se podredili diktatu Bruslja. Kaj je treba storiti?
Ob uvedbi evra je vsaka država izdelala svoje kovance; državljani bi lahko imeli v žepu kovance iz Španije, Grčije, Nemčije in Poljske; vsak s svojim jezikom in simboli. Učinkovit dokaz enotnosti. Papirni denar je bil prav tako poučna, a nasprotna izbira. Arhitekturni detajli: romanska vrata, gotski lok, brez posebnih vrat ali loka - generalizirano romansko ali gotsko. Ali, če rečemo nesramno, arhitekturne podrobnosti iz plastičnih zgradb v Eurolandu Walta Disneyja. In prav tam Orbán ne želi živeti: želi živeti na Madžarskem, v starodavni domovini Madžarov. Boji se, da Bruselj gradi zmešano lažno Evropo: brez Francozov, samo bagete; brez Italijanov, samo gelato; ne špansko, samo paella. Vse to pa se konzumira v stavbah, kjer živijo ljudje od drugod; v dekorju z loki brez posebnega izvora. Brez zgodovine, brez resničnosti - filmski niz. Orbán je najvidnejši med tistimi, ki razmišljajo tako, vendar jih je v resnični, resnični Evropi še veliko več - AfD v Nemčiji, LePen v Franciji, Cinque stelle v Italiji: to je naraščajoč pojav; tako razširjen, da imajo utrujeni epiteti "skrajno desni" ali "fašistični" ali "populistični" nasprotni učinek. Postajajo evropski ekvivalenti "obžalovanja vrednih" v ZDA - ker tako prezirajo žaljivce, da so užaljeni ponosni, da so jih žalili. Kaj je treba storiti?
Begunci/migranti. Včasih so se pretvarjali, da to ni problem - celo pozdravili so jih pred 6 leti - a to pretvarjanje je zdaj težje podpreti. . Toda od kod prihajajo ti ljudje? To je enostavno - tukaj je seznam: vodilne tri izvorne države so Sirija, Irak in Afganistan. Kaj imajo te tri države skupnega? Vprašanje, ki ga sploh ne bi bilo treba postaviti, a je kljub temu neodgovorjeno. Naslednji dve sta Nigerija (delno povezana z Natovim uničenjem Libije) in Pakistan, kar nas pripelje do Natovega uničevanja Afganistana.
Kar se tiče Natove vloge pri reševanju migrantske in begunske krize, pri Natu pravijo, da je bila Natova glavna vloga odpravljanje temeljnih vzrokov, nestabilnosti v regiji in poskus stabilizacije držav, iz katerih prihajajo begunci.
"Koreninski vzroki" res: "stabilnost" je seveda Natova sintagma za kaos. Ubi solitudinem faciunt pacem appelant. Tu so slike uničenja, ki jo je naredil Nato, in tistega, kar je bilo pred tem. Je presenetljivo, da si prebivalci želijo zapustiti to uničenje in oditi kam drugam? Evropa spet plačuje za posledicami uničenja MENA -e z Washingtonom. Kaj je treba storiti?
Skupni celovit akcijski načrt (JCPOA) je bil rezultat dolgih in zapletenih pogajanj med Iranom na eni strani in Kitajsko, Francijo, Rusijo, Združenim kraljestvom, ZDA, Nemčijo in EU na drugi. Sporazum je zagotovil inšpekcijski režim, ki bi zagotovil, da Iran ne bi razvil jedrskega orožja; Teheran se je strinjal, sprejel ga je VS ZN in ratificirala ga je EU. Toda v ZDA ni bil nikoli ratificiran - Obama je z njim sklenil "izvršni sporazum" - zaradi česar je njegov naslednik olajšal opustitev "grozljivega" sporazuma in sankcioniral Iran. Po zakonu CAATSA so sankcije nalezljive: če jih ne upoštevate, ste tudi sankcionirani. In ker ima Washington veliko moč nad svetovnim - vseeno zahodnim - gospodarstvom, so njegove sankcije močne. Washington je Iran uradno razglasil za teroristično državo; seveda na zanemarljivih dokazih; ampak kaj je to važno? Evropa mora ubogati. Tako se je po ogromnih pogajanjih in splošnem zadovoljstvu z rezultatom Evropa podvrgla muhavosti Washingtona pri trgovini z Iranom in bila prisiljena poklekniti. Biden je obljubil, da se bo vrnil k dogovoru, vendar doslej ameriški pogajalci želijo, da Iran popusti: "Žoga ostaja na iranskem dvorišču", medtem ko je iranski vrhovni voditelj Khamenei svaril pred zaupanjem Zahodu, zato so obeti slabi. Evropa ni odstopila od sporazuma in tudi Teheran ne, vendar bodo plačali stroške odhoda Washingtona. Kaj je treba storiti?
In potem protesti. Navidezno glede omejitev COVID -a, cen goriva ali migrantov so res protesti proti brezbrižnim, neodzivnim in nesposobnim vladarjem. Zadnjo soboto v juliju je bilo na tisoče demonstrantov v Londonu, Dublinu, Parizu, Rimu, Atenah in drugih mestih po Evropi. Naslednjo soboto so "velike mobilizacije potekale v več evropskih mestih, med drugim v Berlinu, Rimu, Parizu, Marseillu in Lyonu". Litva pred nekaj dnevi. Protesti so bili deležni velike policijske brutalnosti, kar je Moskva z veseljem pokazala v videoposnetku, ki ga je pokazala februarja. Toda od takrat je bilo še veliko primerov in še več protestov. Kaj je treba storiti?
Velika Britanija je končno zapustila EU. Kdo bo naslednji? Če se je enkrat zgodilo nepredstavljivo, se lahko ponovi še enkrat. Zgodovina referendumov za zagovornike EU ni spodbudna: Francija in Nizozemska sta leta 2005 zavrnili ustavo EU. Ime je bilo spremenjeno, Irska pa je leta 2008 zavrnila novo izvršbo, vendar jo je leta 2009 ponovno odobrila, če bi do takšnega razpleta prišlo, recimo, v Belorusiji, bi po vsej Evropi slovesno obsodili Lukašenkovo nedemokratično vedenje. V pravi Evropi se je Bruselj naučil, da ljudem nikoli več ne dovoli, da bi bili blizu odločitve. Kaj je treba storiti?
Afganistan. Kaj je še za povedati? Mnoge evropske države, ki so verjele temu, kar jim je Washington povedal, so zaupale sposobnosti in vodstvu Washingtona, se odkupile in prispevale k Natovi platitudi izgovorov o svoji novi vlogi, in preživele leta, življenja v jalovih prizadevanjih. Končno razočaranje je bil ameriški predsednik, ki je slovesno izjavil, da imajo mesece, ko so bili to le dnevi, ki so se hitro spreminjali v ure. Njihovi vojaki in "graditelji držav" so zdaj "pod jarmom" v Kabulu. Kaj je treba storiti?
No, tukaj je seznam stvari, za katere bi si lahko prizadeval Bruselj.
Cilj resnične neodvisnosti: ohranite misel, da bo združena Evropa postala neodvisna sila v svetu.
Rusija je tam, ne odhaja, ni vse šibkejša; z njo vzpostaviti odnose pod lastnimi pogoji Evrope, pri tem pa upoštevati lastne, resnične interese. Evropa mora živeti z Rusijo, ZDA pa ne.
Enako s Kitajsko.
Nato ne naredi ničesar za Evropo, razen če se zatakne v vojne, ki - glej begunce - glej Afganistan - glej Libijo - poglej Sirijo -jih Evropejci na koncu plačamo;
Ukrajina - še en Washington projekt - ne bo imela srečnih posledic. Treba je spremeniti vedenje.
Washington v resnici ni prijatelj; zmanjšati odvisnost od njega in zmanjšati povezave.
Razumeti, da veliko stvari na svetu a) nobeno evropsko podjetje, b) nič ne more storiti. Moralistična drža ni uporaben izhodiščni položaj.
Izjemnost je propad: Moskva se je tega naučila na težji način; Washington se tega na težji način uči; učiti se na svojih napakah.
Toda depresivna resničnost je, da so možnosti, da se to zgodi, verjetno nekje med nič in veliko manj kot nič. Morda pa bo - morda - afganistanska katastrofa skoncentrirala misli v Evropi: stvari ne gredo tako, kot bi morale.
Kdo je kriv? O tem pa naslednjič
"Evropska unija kot nastajajoča velesila" - Wikipedia ima o tem cel članek. Na papirju je to: prebivalstvo, gospodarska moč, potencialna vojaška moč, intelektualna moč in vse ostalo, kar je potrebno, da postanemo pomemben neodvisni akter na svetovnem prizorišču - popolnoma enak kateri koli drugi veliki sili. Razen ... da tega ni. Zakaj ni? Zakaj je EU sledila vodstvu Washingtona in sankcionirala Rusijo? Sankcije so jo vsekakor stale več kot ZDA in verjetno več kot Rusijo; Washington pa nikoli ne sankcionira ruskih raketnih motorjev ali ruske nafte. Zakaj ga Evropejci pridno pogoltnejo? Mnogi od njih so sledili Washingtonu v Afganistan in druge katastrofalne vojaške dogodivščine za nagrado pa dobili neuspeh in krizo. Vsaj našli bi voljo, da bi se nehali pretvarjati, da je Guaido res predsednik Venezuele, vendar se na Belorusijo zgrinjajo pod poveljstvom Washingtona. Zakaj? Ker na geopolitičnem odru ni nekakšna "velesila", EU zelo dobro počne, kar ji je povedal Washington. Občasno pride do upora - Nemčije in Severnega toka 2 -, potem pa poslušno pošiljanje vojaške ladje na misijo FON, da bi se ugodilo Washingtonu. V upanju, da bodo stroške znižali s poskusom pomiriti Peking. So to dejanja neodvisne države, ki se spoštuje? Kaj je treba storiti?
Ko se država pridruži EU, se podpiše celoten paket. Ne samo diktatu birokracije v Bruslju, ampak vedno metastazirajočemu svežnju "človekovih pravic". Uporabljam narekovaje, ker se zdi, da v teh dneh človekove pravice na Zahodu ne zadevajo nič drugega kot tisto, kar je Monty Python imenoval "vaši poredni deli"; Assangea nikoli ne omenjamo in tudi Jemen ne. Obsedenost LGBTQIA+ nekaterim članom slabo stoji. Proti njim je mobiliziran celoten besednjak - zmagovita stranka Poljske je "desnica" in "populist". Epiteti, ki ne ustrezajo madžarskemu "mehkemu fašizmu":
Madžarska je opozorilo, kaj bi se lahko zgodilo, če bi bilo neusmiljenemu populistu proti manjšinam, ki ga podpira velika politična stranka, dovoljeno, da nenadzorovano vlada.
Tu se brani madžarski Orbán. Toda njegov greh je tako velik, da nekateri pravijo, da bi bilo treba Madžarsko izključiti iz EU. Morda tudi Poljsko.
Namesto umirjene in harmonične Evrope toskanskih vil, provansalskih trgov, nemške opere in bavarskih pivnic smo priča grozljivim razkolom glede migracij, gospodarske stagnacije in začetnih gibanj neodvisnosti. In grenka resnica je, da na Madžarskem, Češkem in Poljskem, in seveda tudi v Sloveniji zdaj krepko delujejo proti Bruslju, proti migrantom in proti establišmentu, vse bolj jezni ljudje teh narodov pa so prepričani, da jih obravnavajo kot drugorazredne državljane. .
Madžarska in Poljska nista prišli izpod diktata Moskve, da bi se podredili diktatu Bruslja. Kaj je treba storiti?
Ob uvedbi evra je vsaka država izdelala svoje kovance; državljani bi lahko imeli v žepu kovance iz Španije, Grčije, Nemčije in Poljske; vsak s svojim jezikom in simboli. Učinkovit dokaz enotnosti. Papirni denar je bil prav tako poučna, a nasprotna izbira. Arhitekturni detajli: romanska vrata, gotski lok, brez posebnih vrat ali loka - generalizirano romansko ali gotsko. Ali, če rečemo nesramno, arhitekturne podrobnosti iz plastičnih zgradb v Eurolandu Walta Disneyja. In prav tam Orbán ne želi živeti: želi živeti na Madžarskem, v starodavni domovini Madžarov. Boji se, da Bruselj gradi zmešano lažno Evropo: brez Francozov, samo bagete; brez Italijanov, samo gelato; ne špansko, samo paella. Vse to pa se konzumira v stavbah, kjer živijo ljudje od drugod; v dekorju z loki brez posebnega izvora. Brez zgodovine, brez resničnosti - filmski niz. Orbán je najvidnejši med tistimi, ki razmišljajo tako, vendar jih je v resnični, resnični Evropi še veliko več - AfD v Nemčiji, LePen v Franciji, Cinque stelle v Italiji: to je naraščajoč pojav; tako razširjen, da imajo utrujeni epiteti "skrajno desni" ali "fašistični" ali "populistični" nasprotni učinek. Postajajo evropski ekvivalenti "obžalovanja vrednih" v ZDA - ker tako prezirajo žaljivce, da so užaljeni ponosni, da so jih žalili. Kaj je treba storiti?
Begunci/migranti. Včasih so se pretvarjali, da to ni problem - celo pozdravili so jih pred 6 leti - a to pretvarjanje je zdaj težje podpreti. . Toda od kod prihajajo ti ljudje? To je enostavno - tukaj je seznam: vodilne tri izvorne države so Sirija, Irak in Afganistan. Kaj imajo te tri države skupnega? Vprašanje, ki ga sploh ne bi bilo treba postaviti, a je kljub temu neodgovorjeno. Naslednji dve sta Nigerija (delno povezana z Natovim uničenjem Libije) in Pakistan, kar nas pripelje do Natovega uničevanja Afganistana.
Kar se tiče Natove vloge pri reševanju migrantske in begunske krize, pri Natu pravijo, da je bila Natova glavna vloga odpravljanje temeljnih vzrokov, nestabilnosti v regiji in poskus stabilizacije držav, iz katerih prihajajo begunci.
"Koreninski vzroki" res: "stabilnost" je seveda Natova sintagma za kaos. Ubi solitudinem faciunt pacem appelant. Tu so slike uničenja, ki jo je naredil Nato, in tistega, kar je bilo pred tem. Je presenetljivo, da si prebivalci želijo zapustiti to uničenje in oditi kam drugam? Evropa spet plačuje za posledicami uničenja MENA -e z Washingtonom. Kaj je treba storiti?
Skupni celovit akcijski načrt (JCPOA) je bil rezultat dolgih in zapletenih pogajanj med Iranom na eni strani in Kitajsko, Francijo, Rusijo, Združenim kraljestvom, ZDA, Nemčijo in EU na drugi. Sporazum je zagotovil inšpekcijski režim, ki bi zagotovil, da Iran ne bi razvil jedrskega orožja; Teheran se je strinjal, sprejel ga je VS ZN in ratificirala ga je EU. Toda v ZDA ni bil nikoli ratificiran - Obama je z njim sklenil "izvršni sporazum" - zaradi česar je njegov naslednik olajšal opustitev "grozljivega" sporazuma in sankcioniral Iran. Po zakonu CAATSA so sankcije nalezljive: če jih ne upoštevate, ste tudi sankcionirani. In ker ima Washington veliko moč nad svetovnim - vseeno zahodnim - gospodarstvom, so njegove sankcije močne. Washington je Iran uradno razglasil za teroristično državo; seveda na zanemarljivih dokazih; ampak kaj je to važno? Evropa mora ubogati. Tako se je po ogromnih pogajanjih in splošnem zadovoljstvu z rezultatom Evropa podvrgla muhavosti Washingtona pri trgovini z Iranom in bila prisiljena poklekniti. Biden je obljubil, da se bo vrnil k dogovoru, vendar doslej ameriški pogajalci želijo, da Iran popusti: "Žoga ostaja na iranskem dvorišču", medtem ko je iranski vrhovni voditelj Khamenei svaril pred zaupanjem Zahodu, zato so obeti slabi. Evropa ni odstopila od sporazuma in tudi Teheran ne, vendar bodo plačali stroške odhoda Washingtona. Kaj je treba storiti?
In potem protesti. Navidezno glede omejitev COVID -a, cen goriva ali migrantov so res protesti proti brezbrižnim, neodzivnim in nesposobnim vladarjem. Zadnjo soboto v juliju je bilo na tisoče demonstrantov v Londonu, Dublinu, Parizu, Rimu, Atenah in drugih mestih po Evropi. Naslednjo soboto so "velike mobilizacije potekale v več evropskih mestih, med drugim v Berlinu, Rimu, Parizu, Marseillu in Lyonu". Litva pred nekaj dnevi. Protesti so bili deležni velike policijske brutalnosti, kar je Moskva z veseljem pokazala v videoposnetku, ki ga je pokazala februarja. Toda od takrat je bilo še veliko primerov in še več protestov. Kaj je treba storiti?
Velika Britanija je končno zapustila EU. Kdo bo naslednji? Če se je enkrat zgodilo nepredstavljivo, se lahko ponovi še enkrat. Zgodovina referendumov za zagovornike EU ni spodbudna: Francija in Nizozemska sta leta 2005 zavrnili ustavo EU. Ime je bilo spremenjeno, Irska pa je leta 2008 zavrnila novo izvršbo, vendar jo je leta 2009 ponovno odobrila, če bi do takšnega razpleta prišlo, recimo, v Belorusiji, bi po vsej Evropi slovesno obsodili Lukašenkovo nedemokratično vedenje. V pravi Evropi se je Bruselj naučil, da ljudem nikoli več ne dovoli, da bi bili blizu odločitve. Kaj je treba storiti?
Afganistan. Kaj je še za povedati? Mnoge evropske države, ki so verjele temu, kar jim je Washington povedal, so zaupale sposobnosti in vodstvu Washingtona, se odkupile in prispevale k Natovi platitudi izgovorov o svoji novi vlogi, in preživele leta, življenja v jalovih prizadevanjih. Končno razočaranje je bil ameriški predsednik, ki je slovesno izjavil, da imajo mesece, ko so bili to le dnevi, ki so se hitro spreminjali v ure. Njihovi vojaki in "graditelji držav" so zdaj "pod jarmom" v Kabulu. Kaj je treba storiti?
No, tukaj je seznam stvari, za katere bi si lahko prizadeval Bruselj.
Cilj resnične neodvisnosti: ohranite misel, da bo združena Evropa postala neodvisna sila v svetu.
Rusija je tam, ne odhaja, ni vse šibkejša; z njo vzpostaviti odnose pod lastnimi pogoji Evrope, pri tem pa upoštevati lastne, resnične interese. Evropa mora živeti z Rusijo, ZDA pa ne.
Enako s Kitajsko.
Nato ne naredi ničesar za Evropo, razen če se zatakne v vojne, ki - glej begunce - glej Afganistan - glej Libijo - poglej Sirijo -jih Evropejci na koncu plačamo;
Ukrajina - še en Washington projekt - ne bo imela srečnih posledic. Treba je spremeniti vedenje.
Washington v resnici ni prijatelj; zmanjšati odvisnost od njega in zmanjšati povezave.
Razumeti, da veliko stvari na svetu a) nobeno evropsko podjetje, b) nič ne more storiti. Moralistična drža ni uporaben izhodiščni položaj.
Izjemnost je propad: Moskva se je tega naučila na težji način; Washington se tega na težji način uči; učiti se na svojih napakah.
Toda depresivna resničnost je, da so možnosti, da se to zgodi, verjetno nekje med nič in veliko manj kot nič. Morda pa bo - morda - afganistanska katastrofa skoncentrirala misli v Evropi: stvari ne gredo tako, kot bi morale.
Kdo je kriv? O tem pa naslednjič
Aug 23, 2021