Članek
Objavljeno Mar 09, 2022
![](https://uploads.publishwall.si/imgsmedium_2/2022/03/09/publishwall_resized_1646860363_1464216.jpg)
![](https://uploads.publishwall.si/imgsmedium_2/2022/03/09/publishwall_resized_1646860363_1464216.jpg)
Ena od lastnosti človeka z visokim zavedanjem je ravnodušnost. Marsikomu pa se ob tej besedi prižgejo alarmi. Kako naj bom ravnodušen? Zaradi tega pa je na svetu tako, kot je … Briga ljudi za to, kaj se okrog njih dogaja!!! Ali pa: Raje imam ljudi, ki pokažejo svoja čustva, tudi evforijo, kot pa tiste, pri katerih nikoli ne veš, kaj mislijo, čutijo …
Vendar prava ravnodušnost pomeni nekaj drugega. Na primer: slišimo ali vidimo nek oglas, nekdo nam nekaj reče, zaigra neka melodija, slišimo o krivici, ki se je zgodila sosedu … Če nas ob tem 'vrže iz tira', postanemo vznemirjeni, se začnemo razburjati, jeziti, potem se vprašajmo, na katero našo tipko je ta dogodek ali oseba pritisnila. Kaj še nismo pri sebi razčistili, kateri potisnjen spomin se je v nas prebudil, kje se je ustavilo naše razumevanje širše slike? Ali smo uspeli preseči vlogo sodnika? Ali še vedno gledamo na svet z omejenim umom?
Ko smo ravnodušni, ne pomeni, da smo kot stoječa voda, niti nismo živi mrliči. Smo polno živeča bitja. Le deaktiviramo svoje tipke - tipke, ki v nas sprožajo odzemljenost. Tako lahko svoja čustva mi obvladujemo in ne obratno. Še vedno se smejemo, veselimo, tudi zjokamo ali razjezimo, vendar to počnemo z zavedanjem. Ne izgubljamo energije za situacije, ki jih ne moremo spremeniti. Spreminjamo pa situacije, ki jih lahko – v katerih smo mi sami. In seveda spreminjamo sebe. S tem ko se soočamo sami s sabo, s svojo preteklostjo in neljubimi spomini (na katere nas lahko spomni neka glasba, predmet ...), ko vzpostavljamo iskren odnos najprej do sebe (kaj v nas samih nagovori slišan oglas?) in nato do drugih, ko poskušamo razumeti, da je vsaka situacija del širše slike, ko razumemo, da lahko pomagamo le tam, kjer bo naša pomoč res koristna, potem tipke nehajo reagirati. Življenje preneha biti drama, življenje izgubi evforičnost. Vanj pa se začne naseljevati spoštovanje, radost, mir, svoboda.
Ravnodušnost je naravno stanje, od katerega se je človek oddaljil. Vračanje v to stanje si omogočimo z dvigovanjem zavedanja in uskladitvijo z univerzalno naravno resnico.
Srce ne boli. Srce raz-ume. Je ravnodušno.
Boli ego. Probleme ustvarja ego – nezavedni um.
Ko bi vsak svoj pogled usmeril vase, bi na svetu izginilo veliko trpljenja, sodišč, (psihiatričnih) bolnišnic, vojn.
Marjetka Mihelčič
*Višje zavedanje ne omogoča le boljšega zdravja, temveč predvsem modre oz. razumske življenjske odločitve. Z njim dosledno naslovimo vse, kar smo hote ali nehote pometli pod preprogo, nevidno breme pa onemogoča, da stvari vidimo jasno in zaživimo v lastnem miru.
Zavedanje po poti univerzalne naravne resnice je povsem nevtralna ponovna pot do sebe in dejanska samopomoč oz. prisebnost v najboljšem pomenu te besede. Temeljno orodje za dvig zavedanja so Učbeniki za tretje tisočletje, ki so duševno in telesno pomirilo, največ pa posameznik naredi z globoko srčno namero, da se premaga in s sodelovanjem z rojenimi naravnimi zdravilci - glasniki zavedanja.
Več informacij: ucbeniki.za.tretje.tisocletje@gmail.com, 041 435 785 (Bogdan), FB: Učbeniki za tretje tisočletje - Kako zavestno živeti sedanji trenutek in Modrosti univerzalne naravne resnice
Mar 09, 2022